Пиер дьо Ронсар
Когато натежи…

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Когато натежи над тебе старост сива,

ще шиеш неведнъж до късно край свещта

и мои стихове ще казваш с мисълта:

„Ронсар възпя ме тъй, когато бях красива.“

Слугинята след труд усилен ще почива,

но името ми щом дочуе във нощта,

от дрямката си в миг ще се събуди тя,

с хвалебствия към теб ще смесва скръб горчива.

Тогава ще съм в гроб, нетленният ми дух

под някой кипарис ще спи, за всичко глух;

за любовта ми ти ще спомняш със охота,

ще се разкайваш, знай, за строгостта към мен.

Повярвай ми: живей, не чакай следващ ден,

а днеска откъсни цветята на живота.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.